Седях с младежа, с когото ходех.
БИЛИ ПОРТЪР, АКТЬОР, "ПОЗА"
Беше на 24-25 г.
Гледахме "Обикновено сърце".
ОБИКНОВЕНО СЪРЦЕ
Раян Мърфи повтаряше едно нещо -
минаваше рязко от сцена в сцена, показвайки мъже с любовници,
носещи ги на ръце през улицата.
Всички сме крачещи бомби.
Само чакаме нещо да ни взриви.
Ако това не ви плаши до смърт,
гейовете нямат бъдеще на Земята.
Съществуванието ни занапред зависи от това колко можем да се ядосаме.
Същият млад мъж се обърна към мен
и попита това не е ли прекалено.
Не знаете.
Така изглеждаше.
Изтощение. До самия ви край.
Този край може да е след година. Или след седмица.
Хората падаха на улицата и умираха.
Боже!
Махай се от улицата.
Миличък!
Божичко.
Помощ!
Забравяме. Паметта ни е много къса.
Преживяхме чума. Истинска чума.
Истинска!
Като бубонната, за която учехме,
за която ни преподаваха по история.
И това ще влезе в учебниците.
Не е нужно да ни заличавате.
Това няма да се повтори.
ЕПИДЕМИЯТА
През 1981 г. САЩ бяха завладени от загадъчна болест.
Забутана на стр. 20 на "Ню Йорк Таймс"...
РЯДЪК ВИД РАК У 41 ХОМОСЕКСУАЛНИ
...статия описваше за рядък вид рак у гейове.
Чак след месеци нощните новинарски блокове
заговориха за това.
Първите описания на СПИН бяха стъписващи.
Гледах новините, слушах как го описват -
рак при гейове.
УИЛСЪН КРУЗ, "ТЪЙ НАРЕЧЕНИЯТ МОЙ ЖИВОТ"
Бил засегнал гейове в големите градове.
Учени от центровете за контрол на болестите в Атланта
днес публикуваха проучване,
според което хомосексуални мъже
са засегнати от рядък вид рак.
Напоследък по повод работата ми...
РЕЙЧЪЛ МАДОУ, ЖУРНАЛИСТ
...прегледах архивни новинарски записи,
отразявали СПИН епидемията.
Новинарските агенции е трябвало да решат
какво и доколко да покажат.
Кадрите, които имаме, са потресаващи.
Но трябва да бъдат показани, за да се справи Америка с точи бич.
Независимо колко хомосексуални мъже са умрели от СПИН,
дори когато бройката достига стотици и хиляди,
все още се приемало за безлична загуба.
Медийното внимание и съчувствие към жертвите на СПИН
ме притеснява.
Да наричаме нещата с имената им.
СПИН е венерическа болест
и мнозинството нейни жертви са морални инвалиди.
Може да няма лек за СПИН, но знаем как да го предотвратим.
Безспорно хомофобията придоби огромен мащаб.
Д-Р РУТ УЕСТХАЙМЪР, ВОДЕЩА
Хората се страхуваха.
СПИН истерията бе навсякъде.
Хората смятаха, че това засяга само гейовете,
убива само тях, не е страшно.
ДОН ЛЕМЪН, ЖУРНАЛИСТ
И не им пукаше.
Не знаеха, че болестта не засяга само гейове,
че ще промени не само Америка, но и целия свят.
РАК ПО ГЕЙОВЕТЕ
Първият тв филм за СПИН...
ПИТЪР СТЕЙЛИ, АКТИВИСТ
...бе "Ранен мраз", излязъл през 1985 г.
Гледахме "Ранен мраз" с майка ми. Не говорехме.
Мислех си, че тя ще реши, че това ме чака.
Помня само колко красив беше той.
"РАНЕН МРАЗ"
Ейдан Куин, красив,
с онези проникващи в теб сини очи...
Синдром на придобитата имунна недостатъчност.
СПИН ли?
Аз имам СПИН?
Бях на 25 г., когато ми дадоха сценария.
Помня колко дълбоко ме разтърси той,
как ми въздейства текстът.
По онова време...
ЕЙДАН КУИН, АКТЬОР
...Рок Хъдсън още не бе излязъл
на първа страница на "Ню Йорк Таймс".
Случи се по време на снимките.
Онова, което се знаеше за СПИН, бе съвсем оскъдно.
Колко ли души ще искат да се здрависат с мен,
като разберат какво ми е?
Създадохме филма за провинцията...
РОН КОЕН, ДАНИЪЛ ЛИПМАН СЦЕНАРИСТИ
...за хората, незнаещи за СПИН и гейове.
Бе важно да се знае какво точно се случва.
Разказва се за завръщането му у дома
и как казва на близките си, че има СПИН.
Проучихме темата.
Оказа се, че повечето семейства на гейове не знаят, че те са такива.
Затова включихме двете неща:
"Аз съм гей и имам СПИН".
Имам СПИН.
Това е невъзможно, как... Кой ти го каза?
Лекарите. Изследванията.
Не може да бъде, СПИН е болест на...
Мамо, гей съм.
Татко.
Не!
Сцената е заснета преди 31 г., но и досега е жива
и помня каква бе борбата на героя за уважение.
Знам, че ви е трудно.
Трябваше по-рано да ви кажа.
Но няма да се извинявам за това, което съм.
Прекалено дълго ми отне да се приема.
Критиката аплодира "Ранен мраз".
ЕН БИ СИ ЗА "ЕМИ"
С четири награди "Еми",
той бие по рейтинг "Мандей найт футбол",
като вечерта на излъчването си привлича една трета от зрителите на САЩ.
Най-интересното е,
че филмът няма дори една реклама.
Никой не рекламираше във филма ни. - Имаше една.
Една. Беше за Библията.
Обичам Библия, която мога да разбера.
За мен Книгата е най-доброто.
За истински традиционна Коледа купете си Книгата.
РАНЕН МРАЗ
Бях много болен, когато го гледах.
Кашлях неудържимо, докато вървеше.
Приятелят ми ме сръчка: "Звучиш също като него".
И посочи към Ейдан Куин, който имаше пневмоцистна пневмония.
Добре ли си?
Да видя актьор, влязъл в ролята на болен от СПИН,
ме накара да ида на лекар заради кашлицата.
Така разбрах.
Две седмици по-късно трябваше да направя същото у дома -
да кажа на близките си, че съм ХИВ-позитивен,
че имам СПИН-асоцииран комплекс.
"А, впрочем аз съм гей."
Оттогава му казвам "двойката "Ранен мраз".
Гледаш да не мислиш.
Най-добрият ти приятел е починал.
ЛАРИ КРЕЙМЪР, АКТИВИСТ
Узнаваш, че бивш любовник
е болен от пневмоцистоза,
при която смъртността е 80%.
Имаме нужда от информация,
а това е почти невъзможно, тъй като няма гей-мрежи.
Тогава чух за Лари Креймър.
Трябваше да чуя за него през 1981-82 г.,
когато надаваше зов.
Медиите обаче почти не го отразиха.
Една сутрин отивах на работа на Уолстрийт
и едно симпатично момче ми подаде листовка
за събитие, което започваше след час.
Това бе първата демонстрация на "Акт Ъп".
Какво искаме? - Лек!
Кога го искаме? - Сега.
ПЪРВИ ПРОТЕСТ 24 МАРТ 1987 Г.
Какво искаме? - Лек!
Кога го искаме? - Сега.
Бях в залата за борсови операции в "Джей Пи Морган"
и всички - търговци, агенти - говореха за СПИН.
Главният търговски агент, моят наставник,
реши да сложи точка на разговора.
"Ако питате мен, всички те заслужават да пукнат,
щом си дават задниците."
Реших, че ще открия протестиращите.
Бъдете активни!
Утре - пред сградата на общината.
Бъдете активни, участвайте! Утре - пред сградата на общината.
Още същата вечер отидох на срещата им
и оттогава ходех редовно.
Това бързо се превърна в мой живот, в мое верую...
ПИТЪР СТЕЙЛИ
...в мое спасение и бъдеще.
Според "Акт Ъп" използването на телевизията и медиите
бе най-важното, то бе всичко.
Щяхме да покажем пред камерите нещо непознато, невиждано.
Искам да се срещна с трима, другите да си вървят.
Активистите умишлено направиха така,
че да има показност на протестите им,
и хората да виждат целуващи се еднополови двойки.
Има очевадни прояви на хомосексуална идентичност.
За пръв път се предаваше по телевизията.
Общността се надигаше.
За пръв път имаше воля да излезе на улицата...
МЪЛЧАНИЕ = СМЪРТ
...и да остане там седмици наред, многобройна.
Бъдете активни, участвайте! Демонстрация пред общината!
Правехме живи вериги.
Цял свят гледа! Цял свят гледа!
ПИТЪР СТЕЙЛИ
Заставахме пред камерите,
показвахме гнева и решимостта си,
волята да не търпим повече.
Според мен това бе моментът на заявяването на движението ни.
За пръв път ни забелязаха именно тогава,
защото ни даваше национална телевизия.
Кръстосан огън: въпреки обстоятелствата.
Какво ще кажете на дете с хомосексуални наклонности,
ако искате да живее дълго? - Да ползва кондом.
Както и лубрикант, впрочем...
Това е руска рулетка! - Не е руска рулетка.
Руска рулетка е да не предоставяме информация.
ПИТЪР СТЕЙЛИ
Нагонът диктува да излезеш и да правиш секс...
Не може ли да има въздържание? - Не.
Хората няма да го направят. Мнозина ще умрат.
"60 МИНУТИ"
Предаването имаше една от най-многобройните аудитории.
Решихме, че е крайно време "60 минути"
да разкаже за "Акт Ъп".
Може да не одобрявате крайностите им, но това не ги интересува.
Те са гневни и умират, а лекарство няма.
Няма "да си отида кротко в тъмнината".
БОБ РАФСКИ, АКТИВИСТ
Ще се боря до последно.
Това ме мотивира да живея.
БОРИ СЕ СЪС СПИН! ДЕЙСТВАЙ!
Посланието на "Акт Ъп" се разпространи
и активистите насочиха усилия за изнамиране на достъпен лек
за хората със СПИН.
Не се отказвай да се бориш! Имаш право на лечение!
Властите продължаваха да не заделят бюджет за изследване на СПИН
или за хората с ХИВ.
Цел на дейността ни стана Агенцията за контрол на лекарствата,
в опит да ускорим одобряването на медикамент.
Решихме да отнесем проблема до самите тях.
Зидовудинът не стига! Дайте ни друго лекарство!
75 000 СЪС СПИН БОРЕТЕ СЕ!
Молим агенцията да действа бързо.
ВИТО РУСО, АКТИВИСТ
Мълчанието е равно на смърт!
Виновни! Виновни!
Беше медийна сензация.
Предаваха само за нас.
Цял свят гледа! Цял свят гледа!
Показаното от нас през онзи ден промени всичко.
Според проучването на "Галъп"
отрицателното отношение на американците към гейовете
спада драстично по времето на кризата със СПИН.
Три години след демонстрацията
бюджетът за СПИН на Националния здравен институт
при двама президенти републиканци се утрои.
Ето каква мощ е телевизията.
Агенцията за контрол на лекарствата
одобри зидовудина рекордно бързо.
Препаратът ще е достъпен за 14-те хиляди души,
заразени със СПИН.
През 1990 г. за изследване на СПИН са заделени над един милиард.
Три години. Толкова отне.
Благодарение на парите на данъкоплатците
аз и още милиони по света сме живи и днес.
Дали ще доживеете лекарство?
ПИТЪР СТЕЙЛИ, АКТИВИСТ
Не. Няма.
Очаквате да умрете от това?
Гледам черногледството, в което бях затънал през 1992 г.,
със смесени чувства.
Знам, че това бе реалността за повечето хора,
които водеха битката.
Малцинство сме тези, които оцеляхме.
Изпитваме чувството за вина на оцелелия.
Всички тези кадри са пълни с призраци.
Повечето свидетелства бяха за преживяното от бели гейове,
почти нямаше за гейове от афроамериканската общност.
Всичко гейско по екраните бе за бели.
ПАТРИК-ИЪН ПОЛК, "НОЕВИЯТ КОВЧЕГ"
Всичко за СПИН кризата се отразяваше
от гледна точка на белите.
А СПИН опустошаваше най-вече черната гей-общност.
Исках "Ноевият ковчег" да е за това.
"НОЕВИЯТ КОВЧЕГ"
Трябва да изясним нещо.
Спал съм с много мъже.
Леле.
Вероятно съм ХИВ-позитивен.
Ако не искаш да сме гаджета, ще разбера.
Не се притеснявай, Рики.
Сигурен ли си? - Не.
Позитивен съм.
В "Ноевият ковчег" нищим проблемите,
говорим за СПИН, ХИВ...
Но преди това, преди "Ангели в Америка" на Джефри Райт...
"АНГЕЛИ В АМЕРИКА"
...не бях виждал истински цветнокож гей
в програма за хора със СПИН.
Каквото и да се случи, до теб съм.
Обичам те.
Най-впечатляващото в образа е, че е изявен,
страстен цветнокож,
готов да защитава позицията си.
Искам бяла сестра. Конституцията ми гарантира това право.
Намери вената или ще те съдя така, че ще ми задлъжнееш до гроб,
проклета черна отрепко. - По-възпитано.
Не ми дръж такъв тон, когато държа нещо остро.
Може да трепна и да го забия в сърцето ти, ако имаш.
"ПОЗА"
В "Поза" нямаше начин да говорим за Ню Йорк от 80-те г.,
за трансджендъри, куиъри.
ДЖАНЕТ МОК, СЦЕНАРИСТ И РЕЖИСЬОР
Не и без да споменем витаещия призрак,
постоянно присъстващата заплаха, че хората, които обичаш,
хората, които те подкрепят и обичат,
тези хора умират ден след ден.
Трябва да се потопим в нещо, от което се чувстваме неудобно,
да се запитаме защо ни е неудобно.
И оттам вече да преминем към следващото, към освобождаването.
"Поза" отваря тази тема за цветнокожите и третия пол.
Какво пише? Не ме карайте да треперя.
Не ме щадете.
Когато Бланка отива в болница за резултатите си...
Изследването потвърди, че си ХИВ-позитивна.
...хората трябва да видят нейната гледна точка и преживяване.
ЕМ ДЖЕЙ РОДРИГЕС, АКТРИСА
Дотогава никой не бе говорил за транссексуална с ХИВ.
Благодаря. - За какво?
Не ви е леко, всеки ден да казвате на хора, че ще умрат.
Тези филми отвориха темата така,
както дотогава не бе обсъждана.
Толкова въздействащо!
ГЛААД ГЕЙОВЕ И ЛЕСБИЙКИ СРЕЩУ КЛЕВЕТАТА
ГЛААД бе основана през 1985 г., в разгара на СПИН кризата.
Протестирахме срещу начина, по който бе отразявана тя.
САРА КЕЙТ ЕЛИС, ПРЕЗИДЕНТ НА ГЛААД
Журналистите очерняха гейовете.
Бързо осъзнахме,
че трябва да поправим не само това,
че иначе губим позиции
в Холивуд, в екранната индустрия.
Мълчанието на киноиндустрията е трагедия.
Малцина бяха склонни да разкажат тези истории.
Малцина актьори бяха склонни да играят хора от ЛГБТ общността.
Бивахме показвани изключително рядко.
В разгара на СПИН епидемията
представителите на ЛГБТ общността изчезнаха от екраните
СКЪРБЯЩИ ЗА ЖЕРТВИТЕ НА СПИН
ЛГБТ започна да търси представяне
в най-неочаквани тв предавания.
"ЗЛАТНИТЕ МОМИЧЕТА"
Живеех, за да гледам "Златните момичета".
Всяка вечер се прибирах и си го пусках.
КАРСЪН КРЕСЛИ, "ВЕЛИКОЛЕПНАТА ПЕТОРКА"
Бях гледал всеки епизод 2-3 пъти.
Майчице мила!
"ЗЛАТНИТЕ МОМИЧЕТА"
Защо ли имам нужда да се изкъпя?
"Златните момичета" е легендарен сериал
за семейство, сформирало се от само себе си.
Много гейове, особено хора на моята възраст и по-големи,
срещнали неодобрение от страна на близките си,
видяха себе си в тези герои, припознаха се в това семейство.
Имаше гейски диалози.
Не бива да се притесняваме какво мислят за връзката ни.
Важното е, че сме заедно.
Готов съм на всичко за Дъг. Както той би се навел за мен.
Според мен в "Златните момичета" всички са гей прототипи.
Сериалът бе гениално замислен.
МАРГАРЕТ ЧО, АКТРИСА
Гейове не се показваха.
Но имаше начин да се говори под сурдинка, да се изхитри статуквото.
В случая, като се представят стари дами.
Явно още не проумяваш идеята за това гейското, а?
Някои хомосексуални сигурно ходят с жени.
Наричат се лесбийки.
Напомнят ми за хапливия хумор,
типичен за травеститите.
КОНРАД РИКАМОРА, АКТЬОР
Това е присъщо и познато на гейовете,
онези иронични погледи, които Беа Артър хвърляше.
Викам му "ефект на Тенеси Уилямс".
Става дума за това колко дълго гейовете
бяха обект на клюки
в устата на жени героини.
Всички истории на Тенеси Уилямс са за гейове.
Заради тази подмяна, която се налагаше да правим години наред,
толкова обичаме примадоните си.
Срам ме е да се появя в тези вехти одежди.
Диалозите и случките са ни познати.
Сцените от "Златните момичета" и "Да създадеш жена" чувстваме свойски.
Според мен между жените и ЛГБТ общността има солидна симбиоза,
най-вече с гейовете.
И двете общности са маргинализирани.
Л. БЛЪДУЪРТ-ТОМАСЪН, АВТОР, "ДА СЪЗДАДЕШ ЖЕНА"
Бе лесно да пренеса любими мъжки гласове в женски образи.
Те най-сетне говореха, имаха имена.
Истината е, че жените нямаме власт...
"ДА СЪЗДАДЕШ ЖЕНА"
...нито пари, нито увереност да започнем нещо.
Но поемаме вината за всичко.
Ще ви кажа обаче нещо друго.
След като ЛГБТ общността осъзна, че сме на нейна страна,
всяка реплика и реч от "Да създадеш жена",
по която и да е тема, бяха възприемани като либерална критика
срещу тесногръдието и предразсъдъците, и заради това ни чувстваха сродни души.
Това бе нощта, когато в Джорджия угаснаха всички светлини.
Ами Джулия Шугарбейкър? Всички онези думи
можеха да бъдат казани от гей активист.
Затова намери такъв отклик сред нас.
Те казваха неща, които трябваше да бъдат казани.
Гледаш сериал, защото ти харесва,
а изведнъж се оказва, че разчепкват гей тема, че има гей образ.
Искам вие да отговаряте. Да го организирате за мен.
Защо да организираме погребението ви?
Защото умирам. И защото вкусът ви ми допада.
Вече знаех, че искам да се застъпя за ЛГБТ общността от екрана.
Усещах каузата като дълбоко лична.
Но солидният тласък дойде, след като мама се зарази със СПИН.
Мама беше в болницата.
Зарази се от кръвопреливане при операция на сърцето.
На същия етаж имаше 17 млади мъже
и всички те умираха от СПИН.
Бях в малката стаичка, където вечер пускат телевизия,
а те умираха сами по стаите си, пред екраните.
Не можех да го понеса.
Отношението към мама беше отвратително. Но сигурно по-добре, отколкото към тях.
И въпреки това - ужасно.
Никой не знае как си го пипнал. Всички са с ръкавици и маски.
Подритваха лекарствата й в стаята й, в кофичка.
Веднъж чух сестра да казва,
че едно нещо й е хубаво на тази болест -
убивала, когото трябва.
Казах си: "Това ще го запомня.
И един ден ще излезе на екран".
Без да засягам никого,
ако не бяха правили онези работи,
нямаше да ги сполети това.
Ако питате мен, на тази болест едно й е хубавото -
убива, когото трябва.
Много съжалявам,
но трябва да преместиш колата си.
Защо? - Тръгваш си.
Как така?
Всички ние, които сме в "и други",
всички, избутвани встрани,
всички ние трябваше да се съюзим и да се противопоставим.
Я по-сериозно. С кого си мислиш, че говориш?
Ако Бог е пратил венерическите болести
като наказание за грехове,
ти нямаше да излизаш от общинската болница.
Казах на мама, че съм написала сценария за нея.
Беше възмездие за нея.
Донякъде и за 17-те младежи, които умираха там,
на същия етаж, на който бях.
СПИН е нещо ужасно.
"ВСИЧКИ МОИ ДЕЦА"
Не се свиква.
Хората се боят.
Нелечимо е, Анджела.
В края на 80-те г., с драстичния ръст на смъртни случаи от СПИН,
дневните сериали започнаха да говорят за епидемията.
Знаем, че не се заразяваш от кърпа,
от целувка по бузата, от държане за ръка...
Джеси.
Ще видиш, всичко ще се оправи.
Сапунките допълнително въздействаха на чувствата.
ДЖОНАТАН ГРОФ, "ОБИКНОВЕНО СЪРЦЕ"
Бяха като мехлем за хората.
През деня те бяха твоите приятели.
МАРША УОРФИЙЛД, АКТРИСА
Всички ги обичаха.
Хората обсъждаха героите им, сякаш ги познаваха,
палеха се, съпреживяваха.
АНДИ КОЕН, ВОДЕЩ
Дали си спомням епизод?
Боже, имате ли време?
Та аз израснах с "Всички мои деца".
Все повтарят, че това е първият образ на гей в дневен сериал.
Но аз си спомням лесбийката любовница на Дона Пескау.
"ВСИЧКИ МОИ ДЕЦА"
Няма да я виждаш. Не искам да се виждаш с други.
Обичам те.
Аз ще съм твоята любима.
През 90-те г. сапунените сериали се промениха.
"САНТА БАРБАРА"
С теб сме запалени по конете.
Той имаше нужда от събеседник, от компания.
Аз също.
Все по-често се появяваха гейове.
"ДОКАТО СВЯТ СВЕТУВА"
За вас не съм добре дошъл, но Чарлс иска да идвам.
Само през трупа ми.
През 1992 г.
"Животът е един" показа гей юноша - Били Дъглас.
"ЖИВОТЪТ Е ЕДИН"
Чрез него бе показана и ЛГБТ общността,
която рядко бе показвана по телевизията.
Бях продуцент в "Тази сутрин" на Си Би Ес
и Раян Филипе играеше гей в "Животът е един".
За мен това бе като откровение, нещо потресаващо,
много важна история, която трябваше да отразим.
Помня, че интервюирах Раян Филипе, тогава още толкова млад.
Любимият сериал на мама бе "Животът е един".
Първото ми участие на екран бе в любимия сериал на мама.
Бях гимназист в Делауеър.
Бях наивен. Не познавах явен гей.
Но знаех, че героят е младеж гей.
Онова бяха времена далеч преди Елън и "Уил и Грейс",
затова бе сериозно решение,
което трябваше да взема.
Темата влиза в дневната ви всеки ден
точно в два следобед.
Ето какво се случва в момента в измисления град Ленвю
в сериала на Ей Би Си "Животът е един".
Главният герой е 17-годишният Раян Филипе,
току-що завършил Баптистката академия
в родния си Ню Касъл, Делауеър.
Бях още много млад, но помня, че хората говореха,
вървеше и по новините.
На 17 години съм, завършвам гимназия.
За мен приятелите, семейството и църквата още са важни.
Много се моля.
Мислих дълги нощи, исках да говоря с нашите.
По онова време учех в християнско училище.
Реакцията на хората, след като поех ролята, бе крайна.
Изобщо не одобряваха, че поемам работата.
Да не мислиш, че беше лесно!
Да не мислиш, че го ръся навсякъде?
"Да идем на пица? Впрочем, аз съм гей."
Важното за Раян Филипе в "Животът е един" бе това...
Вярно, играеше младеж гей.
Беше важно младежите да видят такъв.
Но да не забравяме коя е аудиторията на сапунките - главно майки домакини.
За много от тях бе за пръв път.
За пръв път виждаха момче гей от екрана.
Заваляха писма на фенове.
Правех нещо значимо.
Осъзнах го и страховете и резервите изчезнаха.
"Скъпи Раян, както ти играеш в "Животът е един", аз играя в живота.
Играя ролята на хетеросексуален 21-годишен.
Стана рутина да играя идеалния брат и син.
Ти си първият, на когото казвам, че съм гей. Сигурно ще си последният.
Едва ли ще мога да призная истината.
Ако образът, който създаваш, не ме бе развълнувал дълбоко,
не бих признал и пред теб.
Такава е нагласата ми заради отношението на близките ми към гейовете.
Знам, че това е работата ти.
Извинявам се, че те товаря с проблемите си.
Но е облекчение да можеш да споделиш.
Благодаря, че ме четеш."
От тези писма ми стана ясно,
че върша нещо значимо,
че макар да е само сапунен сериал и да съм едва на 17 г.,
въпреки резервите ми в началото, той влияеше на хората.
Героите от дневните сапунки приковават вниманието на зрителите,
но се появява нов формат - токшоуто,
който показва от малкия екран реални личности.
Гледах "Донахю".
ШОН ХАЙЪС, АКТЬОР
Един от гостите беше гей.
Това беше и темата.
В духа: "Невероятно, говорим с гей!".
"ДОНАХЮ"
През 1980 г. Дик се свърза с мен, преди да се разкрия.
С моите родители беше много трудно.
Как се почувства, като научи, че брат ти е гей?
Беше нещо невероятно,
то ни сближи още повече.
Какво изпита, когато ти каза?
Бях разбит.
Бях сам вкъщи, когато го даваха.
Нашите влязоха и смених канала.
МАРК СИГЪЛ, АКТИВИСТ
"Донахю" бе най-успешното предаване
преди появата на Опра Уинфри.
Беше следобедното шоу, което всички гледаха.
Фил канеше някого и прекарваше час с него.
Обсъждаха случки и неща от живота, отговаряха на въпроси на зрители.
Пътувайки насам, говорехме в колата,
питахме се за темата на предаването.
И се молехме да не е за лесбийки и гейове.
Моля? - Това бе молитвата ни.
Бог не откликна на молитвите ви.
Не, вие... - Моля? Не чух.
Интересно. - Шоуто харесва ли ви?
Страхотно е. Интересно.
Фил Донахю въведе забранени теми.
ОПРА УИНФРИ
Представи ги на американката без намек за снизходителност.
А да достигнеш до тази аудитория, до самата сърцевина на Америка,
е от ключово значение за този тип тв формати.
Няма да се завра, нито ще приема някой да ме натика в килера.
Няма да го допусна.
Когато си в токшоу...
ПИТЪР СТЕЙЛИ
...неизбежно част от публиката не те приема,
чуваш омразата и невежеството.
Трябва да отговориш в реално време.
Всички, които го имат, са или обратни, или наркомани.
А защо 95% от заразените със СПИН в Африка са хетеросексуални?
Бич за хетеросексуалността ли е?
В Африка може, в Америка е друго.
Но шоуто на Донахю искаше да покаже всички страни на нещата,
не само личното, а самия проблем.
Ако не можем да говорим с тази жена, няма да стигнем доникъде.
Не бива да сме изненадани, че предразсъдъците не се разбиват
с едно от предаванията ми, колкото и авторитетно да е то.
Трябва да му се признае, че Донахю пръв даде трибуна за проблемите
на СПИН и ХИВ в токшоу.
Ето я и лидерката на времето ни - д-р Рут Уестхаймър.
Появих се в предаването на Донахю,
облечена в рокля на Жан-Пол Готие, за да набера средства.
Рядко правя такива неща.
Но го направих, защото не търпеше отлагане,
трябваше да се бие камбаната за тази страшна болест СПИН.
Трябва да заявим, че набираме средства не само за лекарство,
но и за да има грижи за горките хора,
заразени с болестта.
Д-р Рут бе идеалният човек, който да говори за секс.
Правеше го обезоръжаващо.
Приключили сте една красива връзка.
"ШОУТО НА Д-Р РУТ"
За мен поне беше сериозно. Бях много влюбен в него.
Разбирам, че още не сте го преболели.
Тя беше готова да отговаря открито на всякакви въпроси за секса.
Това предразполагаше хората.
Според мен трябва да излизате.
Вие сте хубав мъж, не се отказвайте толкова лесно.
Дневните предавания
гледаха домакините от предградията.
Гледаха ги хора, които нямаха никакъв досег с хомосексуални.
Затова тези предавания бяха важни.
Те променяха отношението и нагласата към хомосексуалността.
Израснах със самотна майка, работеща.
Телевизията ми бе нещо като бавачка по съвместителство.
Преди имаше много токшоута.
Първият ми досег с това,
запознанството ми с транссексуалното и ЛГБТ бе чрез малкия екран.
КАНДИС КЕЙН, АКТРИСА
Единствените транссексуални,
преди аз да започна промяната,
видях в предаванията на Хералдо и Джери Спрингър.
Джери! Джери!
Роден съм да бъда мъж.
"БИГ ТРАНИ СЪРПРАЙЗ"
Повечето предавания за транссексуални
се свеждаха до познаване кой е истинска жена.
Показваха трансссексуални жени
и няколко хетеросексуални.
Предполагали ли сте някога, че ще сте в национален ефир
и че няма да можете да различите мъж от жена?
Мори Пович вдигаше някого...
МИС МЕЙДЖЪР, АКТИВИСТКА
...и - по национален канал - питаше коя от жените е мъж,
за да е смешно, хората да се кикотят и да сочат с пръст.
Беше много грубо.
За някои от този тип предавания
рейтингите бяха всичко.
Това навреди много на общността.
Как се казваш? - Роби.
Много добре сложена млада жена си.
Така е.
Жена си, нали? Знам ли вече...
Не беше коментар за гейовете.
Показваха се самите те и им се даваше думата.
ПИТЪР ПЕЙДЖ, "СЕМ. ФОСТЪР"
Обикновено някакви младежи подвикваха: "Аз съм гей".
Всеки, който бе нестандартен...
АДАМ ЛАМБЪРТ, МУЗИКАНТ
...бе показван като изрод или посмешище.
Показването на тези деца с неясен пол по телевизията,
в три следобед, в шоуто на Хералдо,
младежи от клубове, част от гей общността,
стана нещо като цирк, към който можеш да се приобщиш.
Кажете всички "любов". - Любов.
РУПОЛ, "ПРИ ХЕРАЛДО"
Кажете "любов". - Любов.
И вие, пред екраните.
Това е най-важното предаване.
Повечето такива предавания бяха подигравателни.
УАНДА САЙКС, АКТРИСА
Така беше до Джени Джоунс.
Тогава видяха колко ужасно и нередно е било.
На 6.03.1995 г. пред зрители, наживо...
"ШОУТО НА ДЖЕНИ ДЖОУНС"
...Скот Амедюр разкри, че тайно обожава
нищо неподозиращия си хетеро съсед Джонатан Шмиц.
Да излезе Джон, за да види кой е влюбен в него.
Ето го.
Зрителите на шоуто изпопадаха от смях, беше им весело.
Подозирахте ли, че толкова ви харесва?
Не, не. Изобщо.
Но когато зрителите се разотиват, той го убива.
Три дена след записа Шмиц стреля по Амедюр и го убива.
В полицията признава, че е убил,
заради огромния срам от разкритото пред зрителите.
Убива гея.
Не знам защо. Сигурно от срам.
Епизодът с тайно влюбения е изтеглен от ефир.
Шмиц е осъден за непредумишлено убийство
на 25 до 50 години затвор.
Освободен е през август 2017 г.
Липсва каквато и да е отговорност
за начина, по който се води този диалог.
Интересува ги единствено рейтингът.
Вместо главното да бъде друго -
да бъде информиран зрителят.
ОПРА
Взех своето решение - да не вредя.
Направих го, нанасяйки щети, в началото.
Следвах примера на останалите.
Правех т.нар. конфронтационна телевизия.
Ядосва ви това, че ви обиждат пред децата.
"ШОУТО НА ОПРА"
Подучват ги да не ме обичат, защото съм хомо.
Не е вярно. Истината, така както беше...
В началото бях доволна, че имам предаване.
През 1988-1989 г. преди всяко предаване,
продуцентите ми обясняваха каква е целта на въпросното предаване.
Да не правя нещо, което не съм мислила и планирала да правя.
Бях решила да използвам предаването за добри цели.
Така започна да се променя гледната ми точка
за използването на телевизията.
Имам много приятели гейове, вече съм наясно.
Но дълго време нямах никаква представа.
Знам, че много хора ни гледат,
предаването има 20 млн. зрители, които са като мен някога -
не разбират какво е, когато двама души кажат, че са влюбени.
Всички учеха този език.
Учеха се да говорят по темата.
Когато Опра подхвана разговор за проблемите,
направи го със загриженост, разбиране и любов.
Каквото и да изпитвате към хомосексуалните,
както и да ги съдите,
умоляваме ви да изслушате гостите ни днес.
Казвам се Хуанита. Искам да кажа на близките си, че съм гей.
Надявам се да не ги засегна и да не бъдат разочаровани.
Оставам си същият човек.
Страшно много хора се почувстваха достатъчно сигурни,
за да се появят открито при Опра
и да признаят пред родителите си.
Хора започнаха да подписват споразумение,
че ще кажат на майките си преди излъчването,
за да не го чуват от телевизията.
По-лесно е да им кажете от екрана, отколкото на дивана у вас?
Да, така не ги виждам, ще чуя репликите по-късно.
В много от излъчванията на Опра се случваха...
ИЛАНА ГЛЕЙЗЪР, АБИ ДЖЕЙКЪБСЪН "БРОУД СИТИ"
...невероятни неща, непоказвани по телевизията.
Публиката в студиото не ги приемаше.
Хомосексуалното е ненормално.
Ако казвате, че заставате зад него,
това е двоен аршин.
Моят Бог не се интересува висок, нисък или гей си.
В ума ми се въртеше мисълта за нашите
и че ще приемат по-леко това с мен,
щом Опра го утвърждава като нормално.
Щом Опра казва, че е нещо нормално, добре.
Опра стана символ с това,
че във време, когато никой не ни информираше,
президентът дори не споменаваше СПИН,
гледахме гостите в токшоуто.
Помня, че Опра беше в малко градче в Западна Вирджиния.
Миналия юли това градче се сблъсква със СПИН трагедия.
Мъж от Уилямсън, вероятно болен от СПИН,
влиза да плува в местен басейн.
Каква бе изненадата ми да узная,
че повечето жители са поискали среща с кметството по въпроса.
Защо мислите, че тук ще ви приемат, въпреки че имате СПИН?
Защото умирах. Мислех, че това ще ги накара да загърбят факта,
че съм гей, ще проумеят, че се нуждая от съчувствие
и да бъда в родния си град.
МАЙК СИСКО, БОЛЕН ОТ СПИН
Най-трудното бе да виждаш
гнева и яростта, насочени срещу онзи човек,
който вече живееше в страх.
Отвратен съм от болестта му, отвратен съм и от него.
Природата праща тази болест.
Природата ще се погрижи да изкорени това, което е погрешно.
Ако ги съберат на едно място без жени с тях,
ще изчезнат от лицето на земята.
СПИН ще ги изтреби до крак.
Омразата в това студио,
само при мисълта за нея ми се доплаква.
Толкова много хора не знаеха как да подходят към човек със СПИН.
Не става дума само за страха от СПИН.
Мнозина се боят от самите хомосексуални.
Или изпитват презрение към тях.
Това, че Опра показваше огромно съчувствие съм него,
че използваше своята трибуна, за да образова цялата страна
с помощта на конкретната история,
ми вдъхна огромна надежда.
Проумях кое бе общото за човеците, еднаквото в преживяванията ни...
Радваме се на различни неща, натъжават ни различни неща,
но тъгата, която изпитваме е еднаква, чувството е същото,
независимо къде и кой си.
Моята работа беше да накарам милионите, които ме гледат,
да проумеят именно това.
Използвах го като инструмент, умишлено,
за да помогна на хората да погледнат себе си
през призмата на чуждия живот.
"ЕДНО АМЕРИКАНСКО СЕМЕЙСТВО"
Като гимназист гледах "Едно американско семейство",
сериала на Пи Би Ес за сем. Лауд.
Бях запленен от идеята...
ДЖОНАТАН МЪРИ, "ИСТИНСКИЯТ СВЯТ"
...да покажеш реалния живот в тв сериал.
Така се роди "Истинският свят".
Ето какво се случва... - Спрем ли да сме възпитани.
И сме естествени.
"Истинският свят: Сан Франциско".
Наеха ни от МТВ да напишем драма
за млади хора, започващи живота си в Ню Йорк.
Но от МТВ казаха, че парите са много.
Тогава предложихме сериал без сценарий за млади хора.
Да вземем шестима младежи от различна среда и произход
и да ги съберем в една къща.
"ИСТИНСКИЯТ СВЯТ: НЮ ЙОРК"
Боже! - Мамка...
Какво?
Разнолики като раса, като социален статус...
Това е лудост.
Чакат ги конфликти.
Купон. - Казвам само...
Конфликтът води до израстване,
именно то ще е венецът на историята.
Лорън Корао, изпълнителният шеф на МТВ,
ни погледна и каза: "Точно на такова място живеех,
когато дойдох в Ню Йорк".
Веднага подписахме.
Беше важно да ни гледат младите.
ДЖЪД УИНИК, "ИСТИНСКИЯТ СВЯТ"
И да им хареса.
Всички гледахме МТВ почти нонстоп.
Младите бяха постоянно пред екрана,
с прибирането от училище пускаха МТВ.
Каналът задаваше модел, диктуваше правила,
говореше за важните за младежта теми.
Ако можехте да го направите пак, щяхте ли да гълтате?
Ако можех. Опитвал съм и преди.
Първият сезон на "Истинският свят" бе луд успех.
Искам си своето МТВ.
Дотогава МТВ не бе имала такова предаване.
Хората си записваха да не пропуснат "Истинският свят".
ДЪСТИН ЛАНС БЛАК
И решаваш, че това е реалността,
че хората извън кръга ти живеят така.
От "Бънъм-Мъри" решиха да наемат явен гей.
Не само веднъж. Продължиха така.
Аз съм лесбийка.
В третия сезон участваше Педро Замора.
Аз съм Педро. - Избрахме останалите шестима.
От МТВ ни казаха, че според тях е важно
съквартирантите да знаят, че ще участва ХИВ-позитивен.
"ИСТИНСКИЯТ СВЯТ: САН ФРАНЦИСКО"
Като се нанасяхме там, знаехме,
че един е ХИВ-позивитен.
ПАМ ЛИН
Но не знаехме кой е.
На теория си казваш, че не знаеш как ще е,
че е страшно да живееш с някого със СПИН.
Но се изправяш пред красив като кинозвезда младеж,
дружелюбен, забавен, мил и обезоръжаващ,
срещаш самия човек.
Педро Замора...
Педро. - Замора.
Педро. - Педро.
Всички мои връстници гледаха "Истинският свят", гледаха Педро.
Влюбихме се в него. Как иначе?
Моята реалност днес е, че съм човек със СПИН.
Не умирам. Живея с това.
Помня, че съквартирантите в различна степен изпитваха неудобство
от факта, че делим покрив с Педро.
Неудобно ми е. А той е болният.
Трябва да ме успокои.
Егоистично е, но така го чувствам.
Имахме късмет, Педро разясняваше за СПИН.
Много внимателно, често и тактически,
разкри някои неща.
Едва ли ще доживея да стана на 30.
Вероятно ще умра преди това.
Статистиката е такава.
Постоянно трябва да си напомням, че не съм цифра от статистиката.
Понякога хората забравят, че Педро беше на 22 г.
Макар да бе толкова зрял и умерен,
все пак той си беше още дете.
Беше още...
Беше 22-годишно момче от Маями, напуснало дома си за пръв път,
искащо хората да го опознаят.
Беше в Града на любовта,
където можеш да се запознаеш с друг мъж и да излезете на среща.
Има ли вероятност да се преместиш?
Някаква.
Може да си държите ръцете без притеснения,
че някой ще ви погне с бухалката.
Но всички бяха изненадани, че ходи по срещи и се влюбва.
Радваме се, че сте тук, за да отпразнуваме връзката си
с тези двама невероятни мъже.
Той улеснява живота ми.
С него ми е по-лесно да се боря със страховете си
и да се справям с несигурността в живота си,
като знам, че го има.
Обичам те.
Годината е 1994-а.
Никой по телевизията не споменаваше за гей бракове.
По никакъв начин.
Най-голямото постижение тогава
бе гейска целувка в "Мелроуз Плейс".
Лека нощ.
"МЕЛРОУЗ ПЛЕЙС"
Но я отрязаха в последния момент.
Смятахме, че раздуват
някаква си гейска целувка там...
Боже мили.
А ние имахме брак между гейове!
Като се изнесохме от къщата, направихме парти.
Първият епизод беше от това парти.
Не бяхме го гледали дотогава.
Помня колко сълзи пролях, гледайки първия епизод.
И какво огромно облекчение беше,
че Педро е показан толкова пълно,
че разказът ще е справедлив спрямо него.
Едва ли някой осъзнаваше защо плача,
докато гледам първия епизод.
Но аз проумях,
че именно това бе важното в този сезон.
Сериалът беше някъде по средата, когато Педро влезе в болница.
Беше изключително преживяване...
Трябваше да е готино.
Трябваше да се радваме, че сме известни.
Хората искаха да се запознаят с Педро.
Когато той се разболя,
настъпи странен обрат.
Имам някакви рани, нещо такова,
имам ги в мозъка и това е стряскащо.
Много е страшно.
Аз, аз...
Искам да кажа...
Приказливецът не можеше да говори.
Първото, което загуби, бе способността да говори.
Разбираше какво става наоколо.
Но не можеше да го облече в думи.
Бе 10-и ноември вечерта.
Педро беше много зле.
Останахме при него през нощта.
Да сме там, да го чуваме как диша.
Дойде новият ден, влезе сестрата,
за да смени завивките, както всяка сутрин.
Оправиха чаршафа и той почина.
НА ПЕДРО ЗАМОРА (1972 - 1994), С ЛЮБОВ
Педро почина в деня след последния епизод.
През последните няколко години Педро стана част от семействата ни.
Сега никой в Америка не може да каже,
че не е познавал човек, живял със СПИН.
Задача на всеки от нас е да предприеме нещо
и да продължи битката на Педро.
Минаха 24 години.
По-дълго е мъртъв, отколкото бе живял.
Почина на 22 г., а оттогава минаха 24 г.
Но се радвам, че са минали 24 г.,
а не сме го забравили.
Според мен Педро постигна нещо голямо.
Внесе в дневните на милиони хора в Америка
една истинска история.
По онова време нямаше нищо дори подобно на това.
Не съм безпристрастен, но твърдя, че това е връх в развитието на риалити формата.
Най-хубавото нещо в риалити телевизията.
Мисля, че оттогава и до днес няма шоу,
няма нито едно предаване,
особено ориентирано към млада публика,
което дори да си помисли, че може да мине без гей образ.
Всеки от нас познава поне един гей.
Сериалът показа, че без такъв няма истински свят.
"ГРАДСКИ ИСТОРИИ", МОПИН
Преди реалността да се появи на екран,
писателят Армистед Мопин
списва новаторска колонка във вестника -
"Градски истории".
Вдъхновение черпи от собствения си живот на гей в Сан Франциско.
Имаше опити да се екранизират "Историите".
АРМИСТЕД МОПИН, ПИСАТЕЛ
Но така и нямаше вариант, какъвто аз исках.
И когато се озовах в телевизията,
радостта ми бе огромна, това бе най-влиятелната медия.
Пускаме телевизора
и оттам слушаме разни неща за живота.
За разлика от традиционния за времето си образ на типично семейство,
"Градски истории" показва конкретно семейство
и изобразява пълнокръвно представители на ЛГБТ общността.
"Историите" разказваха за Сан Франциско
и за общността ни по един красив начин,
с обич и истинност.
Става дума за едно различно семейство,
не по-малко семейство от други.
Ще се прибера в Кливланд.
"ГРАДСКИ ИСТОРИИ"
Не е нещо като смърт, самата смърт е. - Логично.
Ела да поговорим по женски.
Изнасях реч в "Уорнър Брадърс",
когато казаха, че не може да показваме гейове.
Можело да е съсед.
И това бе моделът - смехотворен съсед.
Това може, но не и за живота им.
Не да си легнеш с такъв.
Заявих, може би леко надменно,
че да махнеш гейовете от творбите на Мопин,
е като да махнеш бедните от романите на Дикенс.
Знаех, че вече няма да го правя.
Бях написал история, която днес е на 45 години.
Нямаше да кривна от нея само защото някакъв малоумник в Бърбанк
иска да я прочисти от куиъри.
Вечерта на 10 януари 1994 г.
е премиерата на "Градски истории" по Пи Би Ес.
Такова показване на живота на ЛГБТ е безпрецедентно за ефира на САЩ.
Бях си у дома, в къщичката си в Парнасъс Хайтс.
Следобеда бях пушил трева.
Бях се опънал блажено пред телевизора.
Изведнъж започна "Ентъртейнмънт тунайт".
Голи сцени, секс отношения, цветист език, гейска любов, наркотици...
Очаквате филм, забранен за непълнолетни. Но не.
Става дума за минисериал по Пи Би Ес.
"Ще го видите в "Квартала на г-н Роджърс" по Пи Би Ес."
Помислих си: "Най-сетне! Това вече е реклама!".
Скандалното представяне накара всички да гледат Пи Би Ес.
Дотогава нямаше целувки между гейове по телевизионни мрежи,
а сега ни излъчваха по Пи Би Ес.
"Градски истории" свали бариерата
с целувката на Джон и Майкъл в колата.
Тя доведе до бомбена заплаха в Чатануга, Тенеси,
в нощта на излъчването.
Националната асоциация "Семейство" реагира гневно,
преподобният Доналд Уайлдмън,
чийто син сега управлява Асоциацията, каза...
Въпросът е дали данъкоплатците...
ДОНАЛД УАЙЛДМЪН
...ще бъдат принудени да плащат
за аналния акт на хомосексуалисти
и да го видят във филм.
"Анален акт". Бедният човечец.
"И децата ще го гледат по телевизията."
Първо, не показахме това.
Когато Националната асоциация "Семейство" се обяви против "Градски истории"
и изпрати на всички сенатори запис
с откъси от неприличните сцени,
създадоха неприличната версия.
"Вижте колко голи хора има, вижте как се целуват мъже.
Вижте обратни по телевизията." Доводите им бяха такива.
Изпратиха ги на всички конгресмени.
Те са ги гледали необезпокоявано в кабинетите си.
Вероятно са се забавлявали.
Пи Би Ес се уплаши.
Имаха най-големия хит след "Нагоре-надолу по стълбите".
Беше истински хит.
ВРЪЩАНЕ КЪМ СВОБОДНИЯ ДУХ НА '70-ТЕ
Преди това ми казаха,
че нямат търпение да снимат продължение.
Обсъждахме продуцирането на втори минисериал.
Изведнъж всичко пропадна.
Оправдаха се с лъжи.
Не казаха истината,
че се страхуват от Асоциацията.
ПИ БИ ЕС СПИРА ПРОДЪЛЖЕНИЕТО НА МИНИСЕРИАЛ
Докато религиозните организации се борят срещу ЛГБТ по телевизията,
писателка, наречена Уини Холцман, създава училищна пиеса,
която ще вдъхнови следващите поколения млади ЛГБТ.
"ТЪЙ НАРЕЧЕНИЯТ МОЙ ЖИВОТ"
Първоначалната идея беше...
УИНИ ХОЛЦМАН, СЦЕНАРИСТ
...да създам сюжет през очите на тийнейджърка.
Влюбена съм.
"ТЪЙ НАРЕЧЕНИЯТ МОЙ ЖИВОТ"
Казва се Джордан Каталано.
Повтаря годината. За втори път.
Винаги затваря очите си.
Сякаш някои неща му причиняват болка.
Хрумна ми идеята
да променя живота й напълно,
да й намеря нови приятели.
За мен беше напълно естествено в новата компания
да има гей.
Майката на Анджела?
Да, аз съм.
Хубав дом. - Благодаря.
Ти кой си?
Но истината е, че и в мислите си
не го наричах "гей".
За мен той беше човек с неопределена сексуалност.
Рики ми се струва странен.
Може би е би. На кого му пука?
Братовчед му ще шофира. - Какъв каза, че е?
Чуваш ли какви думи използва?
"Би"? - "Бисексуален".
Казах на кастинг режисьора,
че няма да намерим актьора по обичайния начин -
като звъним на агенти.
Трябваше да бъдем креативни в търсенето му.
Истината е, че индустрията не търсеше
млади латино гейове с по-тъмна кожа.
Но агентът ми каза: "Прочети този сценарий.
РИКИ ВАСКЕС
Търсят човек за Рики.
Мисля, че той е герой, който ти би разбрал".
Толкова добре го разбрах, че си помислих,
че някой ме е следил в гимназията.
ПОЛУЛАТИНО, ПОЛУЧЕРНОКОЖ
Явих се на кастинга.
АНДРОГИНЕН
Помня как влязох в чакалнята.
Бях единственият, който се беше облякъл подходящо за ролята.
Останалите бяха с дънки и поло.
Помислих си, че героят никога не би се облякъл така.
Аз бях с шарена блуза.
Бях опънал косата си нагоре с лак
и бях с очна линия.
Влязох и се запознах с Мери Голдбърг - кастинг режисьорката.
Заедно прочетохме сцената.
Тръгнах да излизам.
Стигнах до вратата, обърнах се към нея и казах:
"Не знам дали ще се видим отново,
но ви моля да предадете благодарността ми на сценариста.
Животът ми щеше да бъда различен,
ако бях гледал такъв филм на 15 г.".
А тя се обърна и каза: "Не се бой.
Ще й благодариш лично".
По една случайност или по намесата на съдбата,
Уилсън много приличаше на образа, който си представях.
Филмът беше...
САРА РАМИРЕС - АКТРИСА
...вълнуващ и интригуващ,
защото гимназисти изразяваха
своите искрени мисли и чувства.
Искаш да правиш секс с него. - С кого?
Знаеш с кого.
Рики, какво мислиш като мъж?
Героят на Рики Васкес докосна душата ми.
Той беше латино и се чувстваше като аутсайдер.
Той беше момче, което не беше признало пред себе си,
че е гей.
Започва да изпитва нужда да реши какъв е.
Мисля да я поканя на бала.
Защо?
Знам, че го смяташ за глупост.
Защо не поканиш него?
Престани!
Обожавам сериала. Жалко, че беше само един сезон.
Не е за вярване. - Беше реалистичен.
Тъмнокож гей по телевизията.
И сега звучи абсурдно, да не говорим за 1994 г.
Ще бъдем хубава двойка.
Добре, но... Ти си гей, нали?
Не обичам...
Уини искаше да покаже пътя на Рики към самоуважението.
Да. Гей съм.
Актьорите от "Тъй нареченият мой живот".
Агентите ми ме посъветваха
да не говоря много за личния си живот.
Бързо разбраха, че беше невъзможно.
Някога и аз бях 15-годишен скрит гей.
Още не мога да повярвам, че го показаха в сериал.
Гей да играе ролята на гей беше невероятен пробив.
Уилсън показа съдбата
на всички малолетни гейове...
ЛИНА УЕЙТ
...които са се мъчили да се впишат
и са се надявали на един по-различен живот.
По онова време по телевизията не показваха
млади куиъри и транссексуални.
Той беше първият и единственият.
Показаха сложното му съществувание
като цветнокож и млад гей неконформист.
Това ми стигаше да се припозная.
Косата му беше къдрава. Беше достатъчно тъмнокож.
Бяхме млади и приемахме каквото ни предложеха.
Нямахме голям избор.
Смелостта да признаеш какъв си,
и в сюжета, и извън него,
е онова, което променя света.
Уилсън Круз е първият явен гей,
който играе роля на открит гей в телевизионна мрежа.
Вярвах, че ефектът ще е по-голям,
ако младежите разберат, че актьорът е такъв
и в реалния живот.
Но когато заснехме пилотния епизод през 1993 г., Ей Би Си не го избра.
Накараха ни да чакаме цяла година.
Дадох обет, че ако изберат сериала,
ще призная и пред родителите си.
ВЪРНАХМЕ СЕ!!
Избраха ни и първо казах на мама.
Тя го прие добре.
После казах на татко и той ме изгони от вкъщи.
Имахме три месеца
до започването на продукцията.
През тези три месеца спах в колата
и на диваните на приятели.
Разказах всичко това на Уини
и тя реши същото да се случи на Рики
в сериала.
Чувствах се отговорна
да вплета в сюжета онова,
което беше реалният живот на много млади гейове.
Не на всички, но, за жалост, на мнозина.
Разкрих се пред татко на Коледа през '93 г. и той не ми проговори повече.
През декември 1994 г.
излъчиха епизода, в който Рики е изхвърлен от дома си.
Минаха 10-15 минути
и телефонът звънна.
Беше баща ми.
И...
Каза: "Мисля, че е крайно време да си поговорим".
Не минава и ден, без да получа съобщение от някой,
който пише, че Рики е променил живота му.
Понякога се чудя
колко бащи са се обърнали към синовете или дъщерите си
и са казали: "Време е да поговорим".
Това е силата на телевизията.
Превод Албена Христофорова